huutomerkki
Jump to navigation
Jump to search
Finnish
Etymology
huuto (“shout, shouting”) + merkki (“mark”). Coined by Finnish author and priest Antero Warelius in 1847.
Pronunciation
Noun
huutomerkki
Declension
Inflection of huutomerkki (Kotus type 5*A/risti, kk-k gradation) | |||
---|---|---|---|
nominative | huutomerkki | huutomerkit | |
genitive | huutomerkin | huutomerkkien | |
partitive | huutomerkkiä | huutomerkkejä | |
illative | huutomerkkiin | huutomerkkeihin | |
singular | plural | ||
nominative | huutomerkki | huutomerkit | |
accusative | nom. | huutomerkki | huutomerkit |
gen. | huutomerkin | ||
genitive | huutomerkin | huutomerkkien | |
partitive | huutomerkkiä | huutomerkkejä | |
inessive | huutomerkissä | huutomerkeissä | |
elative | huutomerkistä | huutomerkeistä | |
illative | huutomerkkiin | huutomerkkeihin | |
adessive | huutomerkillä | huutomerkeillä | |
ablative | huutomerkiltä | huutomerkeiltä | |
allative | huutomerkille | huutomerkeille | |
essive | huutomerkkinä | huutomerkkeinä | |
translative | huutomerkiksi | huutomerkeiksi | |
abessive | huutomerkittä | huutomerkeittä | |
instructive | — | huutomerkein | |
comitative | See the possessive forms below. |
See also
Further reading
- “huutomerkki”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish][1] (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02