socórrer
Jump to navigation
Jump to search
Catalan
Etymology
Semi-learned borrowing from Latin succurrere.
Pronunciation
Verb
socórrer (first-person singular present socorro, first-person singular preterite socorreguí, past participle socorregut); root stress: (Central, Valencia, Balearic) /o/
- (transitive) to aid; assist
- Synonym: ajudar
Conjugation
Conjugation of socórrer (second conjugation, irregular)
Derived terms
Related terms
Further reading
- “socórrer” in Diccionari de la llengua catalana, segona edició, Institut d’Estudis Catalans.
- “socórrer”, in Gran Diccionari de la Llengua Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana, 2024
- “socórrer” in Diccionari normatiu valencià, Acadèmia Valenciana de la Llengua.
- “socórrer” in Diccionari català-valencià-balear, Antoni Maria Alcover and Francesc de Borja Moll, 1962.